Jos et kunnioita minua, saat varoa. Tunnen sinut.
Veimme hänet, kun hän lähti ulos äitinsä kanssa.
Hänen typerä äitinsä heittäytyi jokeen suojatakseen häntä.
Hän hukkui tämän enkelin silmien edessä.
Ovatko he masokistisia näyttelijöitä?
Sanoisin, että ovat, jos valitsin heidät.
Onko seksi poliittista?
Tietysti. Ei ole mitään, mikä ei olisi poliittista.
Kun edellinen elokuvanne, "Sodoman 120 päivää", julkaistiin
aioitteko olla taas se henkilö, joka loukkaa?
Loukkaaminen on oikeus.
Loukkaantuminen on nautinto.
Loukkaantumisen nautinnosta ovat moralisteja.
Miksette ole enää aktiivinen?
Millä tavoin?
Ette ole enää poliittinen aktivisti.
Olen enemmän kuin koskaan.
Oletteko koskaan nostalginen
siitä ajasta, kun teitä solvattiin kaduilla?
Minua solvataan edelleen.
Tuottaako se jonkinlaista nautintoa?
En kieltäydy siitä, koska en ole moralisti.
Mikä ammateista on suosikkinne? Runoilija, kirjailija
dialogisti, käsikirjoittaja, näyttelijä, kriitikko vai ohjaaja?
Passiini
kirjoitan yksinkertaisesti: "Kirjoittaja."
Rakas Alberto.
Lähetän sinulle käsikirjoituksen, jotta saisin sinulta neuvoja.
Se on romaani, mutta sitä ei ole kirjoitettu romaanien tapaan.
Sen kieli kuuluu esseisiin, artikkeleihin
henkilökohtaisten kirjeiden arvioihin, jopa runouteen.
Tätä neuvoa pyydän.
Onko kirjoittamani riittävää ilmaistakseni runollisesti
sen mitä haluan ilmaista?
Haluan sinun ymmärtävän, että päähenkilö on sitä mitä on.
Ja vaikka tarinamme saattavat olla yhtäläiset
hän on minusta vastenmielinen.
Tämä romaani ei ole enää hyödyllinen elämässäni.
Se ei ole ilmoitus: "Olen olemassa!"
Se on testamentin esipuhe.
Se on todiste siitä pienestä määrästä tietoa, mitä on kerännyt.
Ja se eroaa täysin siitä, mitä odotti tai kuvitteli.
Rakas...
Antaa mennä.
Juuri noin.
Juuri noin, jatka.
Ninni...
Pierruti...
Äiti.
Olet palannut. Olemme olleet pitkään erossa.
Nousen kyllä, äiti.
Mitä kuuluu, Pierruti? Huomenta. Pelkkää hyvää.
Miten matkasi meni? Hyvin.
Graziella? Niin?
Lue Sciascian uusi kirja. Ota se työpöydältäni.
Se on hyvä kirja. Kiitos, luen sen.
Carlo Levi soitti tervehtiäkseen.
La Stampan johtaja haluaa, että soitat hänelle.
Korjasin puheesi radikaalipuoluetta varten.
Laitoin sen pöydällesi. Selvä, kiitos.
SOSIALISTI MURHATTU, YSTÄVÄ LOUKKANTUNUT
TYTTÖ SELVISI HENGISSÄ
EPÄILTY AMMUTTU
Carlo ei ollut ainoa tärkeä henkilö, joka alistui tähän juhlintaan.
Se oli kiipijöiden, snobien, toisarvoisten hahmojen
virkamiesten ja byrokraattien vaimoineen tavoite.
Hän ei ollut ainoa, joka näytti urhealta epäonnessa.
Keskellä seisoi päämies, teräsmoottori.
Demokratiassakin kuninkaiden pyhä peli jatkaa pyörimistään.
Kuninkaallisten seremoniaelämä on porvaristo levinnyt käytäntö.
Hän astuu sisään. Kaaos ympäröi häntä.
Viime aikoina toimittajat ovat käyneet kimppuuni.
ENI: in kytkeytyneet toimittajat. ENI?
Niin monia pettymyksiä. Siksi olen tehnyt asiat tavallani.
Vakuuta amerikkalaiset, ettei hallitus verota öljyä.
Cazzaniga on hyvin arvostettu Vatikaanin pankin piirissä.
Agnellin perhe lähettää rahaa kotiin Vatikaanin pankin kautta.
Andreotti on itse rehellisyys.
Jos hänestä pommit eivät ole ongelmamme, ne eivät ole ongelma.
Sitten sopeudumme.
Kertomisen taide, kuten hyvin tiedätte, on kuollut.
Elämme suruaikaa.
Omani ei ole tarina vaan paraabeli.
Sen merkitys on suhde kirjoittajan ja luodun muodon välillä.
Kertomisen taide, kuten hyvin tiedätte, on kuollut.
Elämme suruaikaa.
Omani ei ole tarina vaan paraabeli.
Sen merkitys on suhde kirjoittajan ja luodun muodon välillä.
Andrea Fago, "mies, joka syö"
lähti Alitalian lennolle DC9 kirkkaana keväisenä iltapäivänä
Kapkaupunkia kohti.
Olkaa hyvä. Kiitos.
Mikä teidän nimenne on, neiti? Caterina.
Caterina? Milloin olemme perillä, Caterina?
Laskeudumme kello 12.
Onko teillä lounassuunnitelmia? Ei ole.
Voinko tarjota teille lounaan? Mikäpä ettei?
Ne olisivat voineet olla rauhallisia ja hienoja tunteja ilmassa.
Ensin Egypti.
Niili.
Vihreät puut.
Palmut, pellot.
Kullanruskeat, pienet kylät.
Ja sitten Sudan.
Ja loputon autiomaa. Virheetöntä roosaa.
Autiomaan roosa väri on hyvin vaikuttavaa.
Mutta vielä vaikuttavampaa on sen äärettömyys.
Se jatkuu katkeamatta ja pysyy muuttumattomana
Khartumista Turkanajärvelle.
Se mikä tekee autiomaasta kauhistuttavan
on se, ettei se ole autiomaa
vaan valtava, tyhjä maa. Jumalan ja ihmisten unohtama.
Sen autiomaan keskelle lentokone syöksyi.
Kaikki mitä teille kerron
tapahtui päässäni, ei meidän maailmassamme.
Sitä ei tapahtunut todellisuudessa vaan mielikuvituksessani.
Se ei päättynyt elämän vastakkaisiin kerroksiin
vaan järkeni vastakkaisiin kerroksiin.
Andrea Fago näki, kun miehet lähestyivät häntä.
Ikivanhat miehet, jotka hän tunsi hyvin.
Hän katsoi heitä, tunnisti heidät hiljaisesti.
Sitten hänen suunsa kaartui hymyyn, joka valaisi hänen katseensa.
Se hymy, arvoituksellinen, koska se oli täysin inhimillinen
pohjautui ajatukseen:
"Jatkuvuus minun ja heidän välillään, joka palaa minuun on katkennut."
Olen muoto, jonka tietoisuus on illuusio.
Tässä on lista haastatteluista "Salosta".
Kiitos.
Asianajajat haluavat ensiillan Milanoon.
Siellä on suurin mahdollisuus kieltää sensuuri.
Toivottavasti he ovat oikeassa. Ole positiivinen. Otatko?
Vähän.
Susanna, tämän Gaetano Perusini lähetti juuri Pier Paololle.
Rocca Bernardasta.
Meillä on myös Furio Columbo. Niin, se on La Stampaa varten.
Kirjallisuusliitteeseen. He tarvitsevat sen pian.
Ehkä he voivat tulla iltapäivällä. Selvä, soitan heille.
Graziella, mitä olette puuhanneet viime päivinä?
Menimme Castel Fusanon metsään. Kaunis paikka, ihania kukkia.
Piditkö Tukholmasta, Pierruti?
Pidin, mammetta, mutta me emme voisi elää siellä.
Entä Nobelpalkinto Montalelle?
Tukholmassa sanoin, että Pennan olisi pitänyt se saada, ei Montalen.
Mitä Sandrolle kuuluu? Oletko nähnyt häntä?
Sandro on sairas ja köyhä.
Nyt hän valittaa, ettei voi enää pureskella ruokaansa.
En ymmärrä, miksei hän halua käyttää tekohampaitaan.
Hän on alkanut soitella tänne öisin ja puhua ja puhua ja puhua.
Viime kerralla Susanna jätti luurin pöydälle ja meni katsomaan tv: tä.
Kirjoita sen sijaan kaikki ylös. Hän on upea runoilija.
Se on Laura.
Nyt hän tuli.
Hei, Laura! Hei, rakas Graziella!
Näytätpä kauniilta. Siinähän sinä olet.
Hei, Susanna! Hei!
Kuinka voit? Hyvin.
Hei, kultaseni. Tuoli?
Kuinka matkasi sujui? Hyvin, entä omasi?
Zagrebissa ystäväsi Jancs‚o yritti tappaa meidät koko ajan.
Hän kuvasi vuorokauden ympäri. Alussa hän esti improvisaationi
mutta lopuksi hän laittoi minut ohjaamaan orgiakohtauksetkin.
Ne sosialistinäyttelijättäret olivat aivan ihania.
He laittoivat peräpukamavoidetta pilluunsa peittääkseen rypyt.
Nyt minäkin käytän sitä, tässä. Katsokaa, se toimii hienosti.
Minulla ei ole varaa kalliiseen kosmetiikkaan, joten käytän sitä.
Otatko? En.
Kaipasin italialaista ruokaa Jugoslaviassa. Ruoka oli kauheaa.
Kommunismi ja hyvä ruoka eivät sovi yhteen.
Pier Paolo, minulla on sinulle jotain.
Toivottavasti pidät siitä. Perinteistä kroatialaista musiikkia.
Ja jotain tytöille.
Tämä on sinulle, kultaseni. Kiitos.
Ja Susannalle. Kiitos.
Tämä on erityinen. Laitanko sen soimaan?
Laita. Toivottavasti pidät siitä.
Haluatko viiniä? Haluan.
Voit laittaa korusi siihen.
Dubbasitko paholaisen äänen?
Aivan, Graziella. Tein töitä paholaiselle. Hollywoodelokuvat...
Auta häntä, joka lausuu messun, isä.
Eikö olekin upeaa? Näytän kuinka kommunistit tanssivat.
Ei, älä. Pidä tätä, näytän teille.
Olin hyvässä opissa.
Hyvä.
Yksi, kaksi, kolme. Yksi, kaksi, kolme.
Hänen pitäisi meikata enemmän. Olet kaunis.
Tulehan, Graziella! Tule tanssimaan kanssani.
Hyvää iltaa. Hyvää iltaa.
Hyvää iltaa. Tulkaa sisään.
Otatteko kahvia? Vettä, kiitos.
Mitä kuuluu? Hyvää, kiitos.
Istuutukaa. Kiitos.
Olette iskeneet instituutioita ideologioita ja yksilöitä vastaan.
Keskustelua yksinkertaistaaksemme kutsutaan tätä "tilanteeksi".
Yleistä tilannetta, jota vastaan taistelette.
Mutta kuvitellaan, että mielikuvituksellanne on kykyjä.
Voisitte heilauttaa kättänne ja kaikki katoaisi.
Kaikki vihaamanne.
Mutta entä tämä? Ettehän jäisi yksinänne täysin neuvoitta?
Niin, ymmärrän.
Käytän taikavoimia ja uskon niihin.
En siksi, että pitäisin itseäni velhona
vaan koska tiedän, että saman naulan hakkaaminen voi kaataa talon.
Ne harvat historiaa muuttaneet eivät ole imartelijoita vaan kieltäytyjiä.
Kieltäytyminen on aina ollut keskeinen ele
mutta sen on oltava suurta, ehdotonta ja absurdia.
Terve järki ei ole koskaan estänyt tätä tilannetta.
Meillä on kolme kysymystä.
Mikä on tämä tilanne? Miksi se pitää pysäyttää?
Ja millä tavoin?
Kuvaillakseen tilannetta...
Tiedätte, että kirjoituksenne, kielenne
on kuin auringonvalo, joka läpäisee tomun.
Kaunista, mutta vaikeaa ymmärtää.
Kiitos vertauksesta aurinkoon, mutta pyydän paljon vähemmän.
Pyydän teitä katsomaan ympärillenne ja näkemään tragedian.
Mikä tragedia on? Ettei ihmisiä enää ole.
On vain koneita, jotka törmäilevät toisiinsa.
Tragedia alkaa pakollisesta, meidät muotoilevasta opetusjärjestelmästä.
Hallitsevista luokista köyhiin.
Se painostaa meitä haluamaan asioita. Mihin hintaan hyvänsä.
Siksi haluamme kaikki samoja asioita ja käyttäydymme samoin.
Jos pääsen poliittiseen komiteaan ja sisäpiirin kauppaan käsiksi
käytän sitä tai sorkkarautaa.
Sorkkarautaa käyttämällä käytän väkivaltaa saadakseni haluamani.
Haluan sen, koska minulle on sanottu, että se on hyve haluta sitä.
Olen salamurhaaja ja hyvä mies.
Mutta nyt ihmisille ei riitä edes murha.
Tässä muuttuvassa maisemassa meidät sitoo yhteen kuoleman toivo.
Olemme kiinni epäonnistuvassa yhteiskunnassa
joka luo gladiaattorien rodun, joka haluavat, omistavat ja tuhoavat.
Pitäisikö meidän siittää paimenia, kouluttamattomia?
Tietämättömiä ja onnellisia?
Teidän sanomananne se kuulostaa hölynpölyltä.
Puhun suoraan.
Olen ollut helvetissä ja tiedän asioita, jotka eivät piinaa muita.
Mutta varoitan teitä, helvetti kohoaa kohti teitä.
Se tulee eri lippujen alla ja eri naamioiden takaa.
Olemme kaikki uhreja, kaikki syyllisiä.
Tarve lyödä sorkkaraudalla, hyökätä, tappaa
on voimakas. Ja se kytee meissä kaikissa.
Se ei enää pysy yksityisenä, riskialttiina kokemuksena niillä
jotka ovat kokeneet väkivaltaa. Älkää pettäkö itseänne.
Te, koulunne, televisionne, omahyväiset lehtenne.
Olette tämän kuvottavan perinteen ylläpitäjiä
joka perustuu omistamisen ja tuhoamisen ajatukselle.
Palataan alkuperäiseen kysymykseeni.
Heilauttamalla kättä poistatte kaiken.
Koulutusjärjestelmän, valitut edustajat, television.
Jos poistatte kaiken tämän
mitä teille jää jäljelle?
Kaikki, minulle jää kaikki. Itseni, elämäni, elämäni maailmassa.
Voin puhua, työskennellä, ymmärtää. Kirjani, elokuvani.
Kuvaisin, vaikka olisin viimeinen vapaa mies. Ehkä kuvaan
koska minun on pakko. Pidän siitä.
Joko tapan itseni tai teen sitä.
Teen elokuvia, siten ilmaisen itseäni.
Jos ilmaisuni on vierasta, mitä siitä?
Sentään ilmaisen itseäni niin vapaasti kuin vain mahdollista.
En halua enää puhua itsestäni.
Kaikki tietävät, että maksan tekojen seurauksista.
Ehkä olen väärässä, mutta haluan sanoa, että olemme kaikki vaarassa.
Jos tämä on elämänkatsomuksenne, en tiedä, vastaatteko tähän.
Kuinka aiotte välttää vaaran, jota kuvailette?
On myöhä, meidän on parasta lopettaa.
Voitteko jättää kysymykset? Haluaisin miettiä vastauksiani.
Kirjoittaminen tulee minulle luontevammin kuin puhuminen.
Voin toimittaa muistiinpanoni teille huomenna.
Onko teillä otsikkoa?
Miltä kuulostaisi: "Olemme kaikki vaarassa"?
Hyvää iltaa.
Hyvää iltaa, Pierpa.
Oletteko jo kiinni? Olen aina auki sinulle.
Mitä kuuluu? Missä olet ollut? Tukholmassa.
Millaista Tukholmassani oli? Esittelin kirjaa, "Tuhkan laulajaa".
Näitkö mitä ulkona tapahtuu? Pari kaveria tapettiin kulman takana.
Toinen oli 16vuotias fasisti.
Hänet kostaakseen ammuttiin viaton mies.
Rooma on mennyttä, ystäväni. Muuta ulkomaille.
Mitä tekisin ulkomailla? Teen vain spagettia.
Tiedätkö, kuinka moni olisi hulluna ruokaasi Ranskassa?
Ei mikään ihmekään, he syövät paskaa.
Otatko pihvin ja vähän salaattia?
Toki.
Odotan Ninettoa. Selvä.
Rakas Eduardo.
Tässä on viimein paperilla elokuva, josta olen puhunut sinulle vuosia.
Ennen kuin ehtii hengähtää kello on jo yhdeksän.
Luotan Epifanion täysin käsiisi.
Tarkoituksenomaisesti. Hylättynä ratkaisuna.
Ota minullekin! Tehdään näin...
Sinä olet Epifanio.
Unelmien sinä, idealisoitu, mutta sinä.
Caroli, tiedät, että kahvi hermostuttaa sinua.
Toivon sydämeni pohjasta, että pidät elokuvasta ja haluat kuvata sen
ja autat ja rohkaiset minua ryhtymään siihen.
Ja sitten juot sitä edessäni. Tehdään näin. Lähden kaupoille.
Tehdään kahvia, kun palaan. Vähän sinulle ja vähän minulle.
Hyvä on. Mutta pidä kiirettä! Pidän, pidän.
Pidä kiirettä, Epifa.
Nunzio!
Nunzio! Nunzio!
Palkkasin sinut eilen. Pitääkö heti antaa potkut?
Herää jo! Ylös sängystä!
Pidä kiirettä, Epifa!
Pidä kiirettä! Älä huoli!
Rauhoitu, Caroli! Rauhoitu?
Menen kaupoille. Pidä kiirettä.
Menen nyt! Pidä kiirettä.
Haluan kahvia!
Messias on syntynyt! Tulkaa katsomaan häntä!
Olen aivan sekaisin. Parempi näin...
Epifanio, Messias on syntynyt! Messias on syntynyt!
Hän on syntynyt! Hän on syntynyt! Kaikki torilla toistelivat samaa.
Messias on syntynyt! Messias on syntynyt!
Kuka sen sinulle sanoi? Kaikki. "Messias on syntynyt!"
Messias on syntynyt! Sinä se uskot kaikkea.
Kerran toit minulle anjovista, kun pyysin taimenta.
Selvä, selvä! Menen vessaan.
Joulutähti! Messias on syntynyt!
Messias on syntynyt!
Hän on syntynyt!
Epifa! Minne olet oikein menossa?
Minun pitää löytää Messias! Kuka nyt keittää kahvin?
Tule, tule.
Vihdoinkin! Aldo! Mitä kuuluu?
Menehän Paolon syliin.
Oletpa sinä kaunis!
Meillä on erinomaista fasaania. Ammuin sen itse.
Jos rouva pitää siitä. Kyllä se käy.
Viiniä? Täydellistä.
Oletpa sinä kaunis!
Pieni kullanmuru.
Pojalla on aina nälkä.
Otatko viiniä?
Hyvää iltaa.
Katsohan! Hei!
Kaunis hymy.
Pieni kullanmurunen.
Mitä isälle on tapahtunut?
Joulutähti! Tuolla Messias syntyi.
Mennään!
Päivää! Kuinka voitte? Hyvin, kiitos.
Saisinko nähdä paperit? Onpa hänellä hyvä peppu.
Oletteko muualta? Olemme.
Hyvää kotimatkaa. Kiitos.
Päivää! Päivää! Mitä kuuluu?
Onko teillä papereita? Toki.
Anna hänelle omasi.
Oletteko muualta?
Olemme. Voinko kysyä jotain?
Pidättekö naisista vai miehistä? Naisista, tietysti.
Onko olosi jo kotoisa? Voinko antaa teille neuvon?
Teidän kannattaa mennä parempaan osaan kaupunkia.
Nauttikaa vierailustanne.
Mukavaa päivänjatkoa! Kiitos.
Roomalainen. Aivan.
Onko hänkin? Ei, hän on vähän kaikkialta.
Olet vähän...?
Miksi tulit tänne? Rahojen vuoksi.
Meillä on ollut onnea. Tämä on maailman vapain kaupunki.
Tämä on lesbojen ja homojen kaupunki.
Teillä on onnea. Täällä on tänään suuri tapahtuma.
Haluatteko tulla? Maksaako se?
Teille se on ilmainen. Mennään.
Mennään.
Hyvää iltaa. Hyvää iltaa.
Mikä tämä on? Hedelmällisyysjuhla.
Se on tärkeää kaupungille. Täällä Sodomassa
homot ja lesbot elävät erillään.
Mutta tänä päivänä kaikki tapaavat ja pariutuvat.
Sitten palataan entiseen.
Homot palaavat...
Toisen homojen luo.
Odota! Ennen kuin avaat... Pitäisikö meidän koputtaa?
Ei hätää.
Kalu! Kalu! Painu vittuun!
Pillu! Pillu! Kalu! Kalu!
Tähdenlento Se liikkuu.
Meidän pitää mennä. Mennään sitten.
Epifanion sielu jättää ruumiin, koska hän on kuollut.
Nunzio paljastaa, että hän on enkeli.
Epifanio on iloinen, ja Nunzio sanoo: "Mennään paratiisiin."
He alkavat kävellä. He nousevat pilviin.
He jättävät Maapallon taakseen.
He kävelevät ja kävelevät, mutta eivät pääse paratiisiin.
Epifanio kysyy, missä paratiisi on. Nunzio vastaa: "Tuolla."
Joten he kävelevät ja kävelevät. Mutta he eivät pääse perille.
Heidän on pysähdyttävä väsyneinä. Paratiisia ei ole olemassa.
Epifanio on kusella. Hän kääntyy ja katsoo Maapalloa.
Sieltä kuuluu ääntä, heikosti.
Musiikkia, ääniä, poplauluja, mainoksia. Protestilauluja.
Hän katsoo Maapalloa ja sanoo:
"Loppujen lopuksi olen iloinen, että seurasin sitä tähteä."
"Sitä kautta sain tilaisuuden oppia tuntemaan rakastamani planeetan."
Hän kääntyy Nunzion puoleen ja kysyy: "Mitä nyt tapahtuu?"
Nunzio vastaa: "Loppua ei ole, joten me vain odotamme."
"Jotain tapahtuu kyllä."
Haluan käynnistää kuvaukset niin pian kuin mahdollista.
Menen nyt.
Hei sitten.
Pääsenkö koeajamaan tuon?
Sinulla ei ole edes ajokorttia.
Missä olet ollut? Kaukana poissa.
Tule mukaani.
Onpa hieno. Varastitko sen?
En, sain sen kaverilta. Hän toi sen USA: sta.
Kuinka iltasi on sujunut?
En voi valittaa.
Onko sinun nälkä? On.
Hyvää iltaa, professori. Tulkaa sisään.
Giuseppina, on täällä!
Hyvää iltaa, professori.
Mitä haluaisitte?
Hän ottaa spagettia ja kanaa.
Entä teille? Olen jo syönyt.
Entä juotavaa? Olut, kiitos.
Minulle ei mitään, kiitos.
Oletko töissä? Vähän korjaamolla.
Niinkö? Pidätkö siitä? Se on kovaa työtä.
Mutta pidätkö autoista? Pidän.
Mitä mieltä olet autostani? Se on ihan kiva.
Ehkä annan sinun kokeilla sitä. Omani starttimoottori on rikki.
Onko sinulla tyttöystävää? On.
Mitä teet hänen kanssaan?
Käyttekö tanssimassa? Hän pitää siitä.
Samoin minä. Se on liian kallista.
Ilman rahaakin voi tanssia. Rahaa tarvitsee aina.
Ethän päädy tappeluihin?
Millä tavoin? Poliisin kanssa.
Poliisi voi painua vittuun.
Minut pidätettiin tyhmän pikkuasian vuoksi.
Hyvää ruokahalua!
Hyvää, eikö?
Mukavaa illanjatkoa! Nähdään!
Menemme merenrantaan. Kuinka pitkään siinä menee?
Älä huoli.
Se on vaivan arvoista.
Mitä te puuhaatte?
Onpa hintillä hieno auto. Mitä hintit täällä tekevät?
Mitä oikein luulet? Kerron mitä he tekevät.
Rahat tänne, kusipää.
Anna se minulle. Autoon siitä!
Napatkaa hänet!
Pitäkää hintti maassa!
Kusipää!
Nostakaa hänet!
Kullinlutkuttaja!
Nostakaa se saatanan hintti!
Hintti! Kullinlutkuttaja! Hakkaan sinut mäsäksi!
Olet helvetin hintti! Kusipää!
Häivytään.
En ymmärrä, miten se on mahdollista. Se oli juuri tässä.
Paratiisiko?
En enää jaksa.
Kuten kaikki komeetat
tämäkin oli hölynpölyä.
Mutta jos se ei olisi ollut sitä
en olisi koskaan oppinut tuntemaan sinua, Äiti Maa.
Mitä nyt tapahtuu?
Ei mitään.
Loppua ei ole. Saamme odottaa.
Jotain kyllä tapahtuu.
En voi kertoa hänelle, että he tappoivat hänen toisenkin poikansa.
Minä voin kertoa sen.
Pier Paolo?
Ei! Ei!
Pier Paolo! Pier Paolo! Ei! Ei!
Suomennos: Johanna Järvinen BTI Studios Oy